- Joe? - Niin?
Olen Gloria.
- Gloria... - Gloria Bell.
Ai hei. Mitä kuuluu?
- Hyvää, entä sinulle. - Hyvää.
- Kauanko siitä on? - Ainakin kaksitoista vuotta.
Avioerostani asti.
Niinpä.
- Näytät hyvältä. - Kiitos. Samoin.
Kippis.
Miten sinä tänne pääsit?
No niin. Mene kotiin.
Mene kotiin!
Annoin sinulle kaiken! Kaiken!
Minkä takia?
Mitä tuijotat? Määräiletkö sinä minua?
Et tiedä mistään mitään. Et yhtään mitään.
Kukaan ei tiedä mitään!
Hän sanoi, että valo oli keltainen.
Tuskin hän on värisokea.
Loukkaantuiko joku?
Entä toinen kuljettaja?
Onko se Robert Cox?
Selvä.
Ei, se on mahtavaa.
Tärkeintä on, että kaikki ovat kunnossa.
Se on vain auto, ja sen takia me olemme olemassa.
Maksoit varmasti maksusi ajallaan.
Mutta tarkistan sen ja palaan asiaan.
Hei, Anne-kulta. Sinusta ei ole kuulunut,
joten ajattelin soittaa ja kysyä kuulumisia.
Toimistolla on kiirettä, mutta soita milloin vain tahdot.
Okei? Olet rakas.
Äitisi tässä.
Hei, Peter. Äiti tässä.
Soittelen kysyäkseni, miten Hugo voi-
ja jos te tarvitsette apua tai jotain.
Siinä kaikki.
Olet rakas.
Äitisi tässä.
Teetkö sen uudestaan? Laita ne takaisin.
- Vien hänet nukkumaan. - Minä voin tehdä sen.
Teen sen nopeammin.
- Mene isin kanssa. - Tulehan, kamu.
- Nähdään myöhemmin, mummi. - Nähdään.
Oletko kuullut Rachelista?
Hän on aavikolla. En tiedä muuta.
Hän etsii itseään aavikolla.
- Vai niin. - Niin.
- Hän on kärttyinen, vai mitä? - Niin on.
Onkohan hänellä vielä korvatulehdus?
En tiedä. En usko.
- Annoitko antibiootteja? - Annoin.
Se voi olla vakavaa. Hän voi reagoida antibiootteihin.
Joskus ne aiheuttavat vatsakipuja,
vaippaihottumaa tai jopa sieni-infektion, sellaista valkoista töhnää,
nimeltä sammas, suuhun.
Tarkistitko suun?
- Avasitko sen... - En. En usko...
Anteeksi.
Hei, Rachel.
Kiva, että soitit. Mahtavaa, kiitos.
Kiva, että tarkistat, miten voimme.
Hän syö ja... Niin.
Kakka on ollut tosi tummaa ja kovaa.
Missä sinä olet?
Hän ei kysele äidistään, hän ei puhu.
Uttanasana, eteenpäin.
Kovera selkä.
Venytetään kohti lattiaa, kädet samassa linjassa jalkojen kanssa.
Paina kämmenet yhteen.
Ja katso ylöspäin.
Kyynärpäät kiinni vartaloon.
Nostakaa polvia ja reisiä.
Hyvin meni.
Hyvää työtä, Gloria.
Kiitos kaikille.
- Hei hei. - Anteeksi.
- Sinulla meni hyvin. - Oikeastiko?
- Kävisit useammin. - Mielelläni. Anteeksi.
- Kiitos. - Anteeksi. Kaikki pitivät tunnista.
- Niinkö? - Sen huomaa, kyllä.
No niin.
Mennäänkö?
Theo!
Tule tänne.
Theo, tässä on äitini.
Äiti, tässä on Theo.
Hauska tavata. Anne on kertonut sinusta.
- Tosi kiva tavata. - Samoin. Mistä olet kotoisin?
Ruotsista. Hän on surffaaja.
Matkustan ympäri maailmaa ja etsin jättiaaltoja.
Nyt lähden Oahuun.
Kävin täällä surffaamassa Newportissa ja katsomassa Annea.
- Totta kai. - Anne on...
Hän on suurenmoinen nainen ja todella mukava.
- Kyllä vain. - Meidän on mentävä.
- Joogaatko paljon? - En, tämä oli ensimmäinen kerta.
Entä sinä? Joogaatko usein?
- Olen joogannut 15-vuotiaasta. - Jestas. Aloitit aikaisin.
- No niin, me lähdemme. - Selvä. Pidä hauskaa.
- Pärjäile. - Heippa. Oli hauska tavata.
Samoin.
- Kaikki hyvin? - Hei hei.
- Soittele, jooko? - Joo.
Tuleeko joku? Sanoin lopettaneeni.
- Niin minäkin. - Mutta...
Eläkerahastoni on laskenut kovasti.
Kysyin henkilöstöhallinnosta, ja sieltä sanottiin,
että se johtuu vain markkinoista ja on tavallista.
En ymmärrä osakemarkkinoista mitään.
Saan helvetin vähän rahaa.
Usko pois, minä ymmärrän.
Ja saan sen summan vain,
jos pääsen täyseläkkeelle viiden vuoden sisällä.
- Teen töitä 80-vuotiaaksi asti. - Voimme aina ryhtyä kämppiksiksi.
Olen pulassa, Gloria.
Jos he ryppyilevät sinulle, he ryppyilevät minulle.
Olemme tässä yhdessä.
Hei! Hei, paskapäät!
Tämä nainen on mahtava! Kohdelkaa häntä hyvin!
Hän on hyvä nainen ja hyvä ystävä. Kunnioittakaa häntä!
- Hän raataa perse ruvella, paskapäät! - Niin, paskapäät!
- Anteeksi. Onko tämä paikka varattu? - Ei ole. Istu vain.
- Gloria. - Stanley.
- Hauska tavata. - Samoin.
- Hei. - Michelle.
Tosi hauska tavata.
- Pat. Pat Banowsky. - Pat Banowsky.
Olet tosi taitava.
Kiitos.
- Voinko kysyä jotain? - Siitä vain.
Onko sinulle tehty leikkauksia?
Ei.
Oikeasti?
Kiitos kuitenkin.
- Anteeksi. Tanssitaanko? - Nähdään myöhemmin.
Oletko aina yhtä iloinen?
En. Sinä esität kysymyksen, ja minä nauran. Siinä kaikki.
En.
Joinain päivinä olen iloinen.
Joinain päivinä en.
Kuten kaikki.
- Käytkö täällä usein? - Käyn.
Kyllä, olen... En usein, tai siis...
Joskus. Kun tuntuu siltä.
Kun voin.
Täällä on kiva käydä. Tykkään tanssia.
- Itseksesi. - Itsekseni.
- Olen eronnut. - Niin minäkin.
Niinkö? Kauanko siitä on?
Vuosi.
- Vähän aikaa sitten. - Vihdoinkin.
Joskus se tuntuu siltä, eikö niin?
Yritän... muuttaa asioita.
Elämää.
Mikä sinun nimesi on?
Gloria.
Mikä tämä on?
Ota se vain pois.
Se on...
Se on 500.
Niinpä. Tiedän. Se on paljon.
Mutta saat vuokra-auton siksi aikaa, kun autosi on korjaamolla.
Voin järjestää sinulle vuokra-auton. Minä vain lähetän heille tiedot-
ja ilmoitan sinulle, mistä voit hakea sen.
Tai järjestän sen sinulle suoraan kotiin.
Ei, se on... Ei.
Ei siitä ole vaivaa. Minä hoidan sen.
Usko pois, mitä vain tarvitset. Olen apunasi.
Kissat ovat ihania. Miten se pääsee sisään?
En tiedä. Suljen ovet ja ikkunat. Silti se paskiainen pääsee sisälle.
Ehkä se yrittää kertoa jotain.
Se on kuin kuollut. Niin kuin egyptiläinen muumiokissa.
- Niin kuin sfinx? - Sillä ei ole karvoja, Veronica.
Raamatussa on kaunis kertomus kissoista.
Ei, älä...
Otetaanko lisää? Otetaanko sivuilta lisää?
Ei, tehdään vain tavallinen.
- En halua... - Tässä.
Hieman enemmän oikeastaan. Kiitos.
Kun iso vedenpaisumus tuli, Jumala käski Nooaa rakentamaan arkin.
Ja hän toi perheensä ja kaksi eläintä jokaisesta lajista,
joka oli olemassa siihen aikaan.
Ja pian siellä oli vain hiiriä, jotka söivät kaikki ruoat.
Nooa ei tiennyt, mitä tehdä. Hän kysyi Jumalalta, joka sanoi:
"Etsi leijona.
Taputa sitä päähän näin, kolme kertaa."
Ja leijona teki näin...
Se hengitti ulos, ja kaksi kissaa tuli ulos sen nenästä.
Ne kissat hävittivät hiiret.
Ja niinpä järjestys ja tasapaino palautuivat maailmaan.
Anteeksi.
Kosketamme kylkiluita kevyesti näin.
Ja laskemme: yksi, kaksi, kolme.
Uudelleen!
Isäsi, luoja siunatkoon häntä, jätti minulle juuri tarpeeksi.
Tiedätkö...
En tuhlaa paljoakaan, muuta kuin...
Käyn kyllä täällä mielelläni ystävien kanssa salaatilla.
- Mutten muuhun. - Tiedän.
Sitä vain, että saatan elää liian kauan.
Rahaa ei ole enää jäljellä, kun minä lähden.
En tarvitse mitään. Olen maksanut omat laskuni jo pitkään.
Et edes huomaa sitä. Heräät jonain päivänä-
ja huomaat olevasi kurttuinen vanha nainen kuten minä.
Et sinä ole vanha. Näytät kauniilta. Oikeasti.
Koska elämä menee ohi yhdessä hujauksessa.
Näin.
Tiedän. Sanot samaa joka kymmenes vuosi.
Tiedätkö, mitä tarkoitan?
Tiedän, äiti.
- Ei sinulla ole hätää. - Ei tietenkään.
- Ainakin lopetit tupakoinnin. - Neidit.
Minä otan tämän, kiitos vain.
Gloria Bell. Vuokralaisenne asunnosta kaksi.
Asun poikanne alapuolella, rva Duffy.
Siksi soittelenkin.
Anteeksi, että häiritsen näin myöhään,
- mutta minä... - Tule tänne!
Minä käyn töissä ja minun on noustava aamulla aikaisin, joten...
Miksi syntyä?
Aivan, ja inhottaa olla se, joka kertoo tästä,
mutta tiedättekö, mitä täällä tapahtuu?
Minä vain... Pojallanne on jonkinlainen romahdus.
- Ei. - Kaikki on perseestä! Älä mene ulos!
Ei, hetkinen... Se särkee sydämeni, olen itsekin äiti, joten...
Haluan kuolla!
Hän tarvitsee apua.
Olen pahoillani tästä, mutta teidän...
Pyydän. Kuunnelkaa.
Älä synny!
Haloo?
Gloria?
Puhelimessa.
En ole hullu. Miksi olisin hullu?
Pyydätkö minua ulos?
Kiitos.
Oikea herrasmies.
En saa sinua mielestäni.
Ajattelen sinua jatkuvasti. Olet tosi...
erilainen.
Se, mitä kanssasi tapahtui...
Luulin, ettei niin enää kävisi.
Olen yhä pyörällä päästäni.
En uskaltanut...
Olin tulossa hulluksi. Halusin kyllä.
Mutta olin liian... hermona soittaakseni sinulle.
Mutta tein sen. Joten kiitos.
Kiitos, että tulit.
Ole hyvä vain.
Ei se mitään. Vastaa vain.
- Suothan anteeksi. - Ei se mitään.
Haloo? Hei, Suzanne.
Hyvä on. Mutta turha siitä on itkeä.
Teen sen ennen kahta. Sopiiko?
Mitä? Käyn tekemässä talletuksen ennen kahta.
Minulla on nyt muuta. Rauhoitu nyt.
Hei sitten.
Oletko siis eronnut vai et?
- Olen. - Mutta...
Naisesta voi erota, muttei lapsista.
Olen elänyt yksin nyt vuoden.
Mutta minun on autettava. Autan tyttöjä paljon.
He ovat hyvin riippuvaisia minusta.
Sellaista se... vain on.
Se on osa minua.
Elämäni oli ennen hyvin erilaista.
Olin hukkumaisillani, räjähtämäisilläni, ja sitten...
noin vuosi sitten olin leikkauksessa.
Missä leikkauksessa?
Vatsalaukun ohituksessa.
- Painoin melkein 130 kg. - En usko.
- Ethän. - Vannon. Totta se on.
- En usko sitä. - Olin valtava.
Ellet usko, niin tästä näet.
Tuossa.
Katso siitä.
- Olin kokoa 4XL. - Anteeksi.
- Kaulaa oli vähän. - Anteeksi.
Sain sinut.
Hyvä on.
- Värikuulat laitetaan tähän suppiloon. - Selvä.
Säiliössä on 140 värikuulaa. Nyt voit ottaa aseen.
- Pitelenkö sitä? - Laita kätesi tähän.
Ja tämä käsi tänne. Onko tukevasti?
- On. - Tämä on liipaisin.
Tämä on varmistin. Ota varmistin pois päältä.
- Nyt se on automaattinen. Varo. - Ammunko nyt?
Älä vielä. Katso tähtäimestä.
- Tähtää kohteeseen. - Tyyppiin.
- Näethän sen? - Näen.
No niin. Ja...
- Osuit napakymppiin. - Hän taisi kuolla.
Ihana puisto.
Miehet pitävät sotaleikeistä.
Sen minä tiedän.
Lipunryöstöstä. Presidentin suojelemisesta.
Zombihyökkäyksestä.
- Tuossako hän on? - Kyllä.
Outo sekoitus onnea ja ahdistusta.
Ei ole koskaan tuntunut tältä.
Sitä kutsutaan rakkaudeksi.
- Hyvänen aika! - Ei hätää, äiti.
- Tienaako hän tällä? - Joo, se on hänen työtään.
Hän surffaa jättiaalloilla, niin kuin extreme-surffaaja.
Sitä hän rakastaa.
Hän voi kuolla huomenna.
Äiti. Kuka tahansa voi kuolla huomenna.
Näin uutisissa, kun poika lähetettiin kotiin,
koska hän teki pyssyn kädellään.
Ei poikia voi estää leikkimästä pyssyillä.
Ellei heillä ole pyssyjä, he tekevät sellaisen.
Peter kävi pienenä käsilaukullani ja teki pyssyn tamponistani.
Mikä liipaisin oli?
Emme saa aseita pois edes omista perheistämme.
Se on totta. Mutta se, että siviili voi-
ostaa armeijan rynnäkkökiväärin, on käsittämätöntä.
Suurin osa aseiden omistajista on vastuullisia.
Kyse ei ole suurimmasta osasta.
Vastuullisuus, johon viittaat, tuhoaa koko planeetan.
Planeetta on jo tuhoutunut, kulta.
Järjestelemme vain kansituoleja Titanicilla.
Ei pidä panikoida. Syklit ovat luonnollisia.
Jokainen sukupolvi ajattelee, että nyt se loppuu.
Että on pahin tilanne.
Ja yksi sukupolvi tulee olemaan oikeassa.
Kun maailma tuhoutuu, toivottavasti kaadun tanssien.
Hei, hei!
- Vai mitä? - Kyllä!
Koska kaikki muuttuu.
Koko ajan. Jopa fyysiset kehomme.
Luin sanomalehden tiedeosiosta solujen uudistumisesta.
Tiedätkö siitä?
Olen kuullut jotakin.
Siinä sanottiin, että kehomme,
jopa keski-ikäiset kehomme, ovat alle kymmenen vuotta vanhoja.
Ihon orvaskesi vaihtuu kahden viikon välein.
Ja luut, ihmisluuranko vaihtuu joka kymmenen vuoden välein.
Ja jokainen elin uudistaa itsensä eri tahtiin.
Niinpä kaikki on...
Tahtoisin olla pesä, jos sinä olisit lintu.
Tahtoisin olla huivi, jos sinä olisit kaula ja kylmissäsi.
Jos sinä olisit musiikki, minä olisin korva.
Jos sinä olisit vettä, minä olisin lasi.
Jos sinä olisit valo, minä olisin silmä.
Jos sinä olisit jalka, minä olisin sukka.
Jos sinä olisit meri, minä olisin ranta.
Jos olisit yhä meri, minä olisin kala-
ja uisin luoksesi.
Jos olisit meri, minä olisin suola.
Jos minä olisin suola, sinä olisit salaatti,
avokado tai ainakin paistettu muna.
Jos sinä olisit paistettu muna, minä olisin pala leipää.
Jos olisin leipäpala, sinä olisit voita tai hilloa.
Jos sinä olisit hilloa, minä olisin persikka hillossa.
Jos minä olisin persikka, sinä olisit puu.
Jos sinä olisit puu, minä olisin mahlaasi.
Ja virtaisin oksissasi kuin veri.
Jos olisin verta,
asuisin sydämessäsi.
Haloo?
Helen.
Hei. Mitä kuuluu?
Hyvää. Entä sinulle?
Sepä kiva.
Kyllä.
Olen jo syönyt lounasta.
Hänen pitäisi ottaa lääkkeensä.
Mitä?
Mitä minä sille voin?
Olen kotona.
En ole voinut hyvin. Siksi en ole ollut ulkona.
Mitä? En lähde ulos tänään. Jään kotiin.
Sopiiko?
En usko.
Piditkö siitä?
En oikein ymmärrä.
Missä sinä olet?
- Miksi olet täällä? - Koska olen kanssasi.
Mikset sitten kerro sitä heille?
En halua sotkea heitä meidän juttuumme.
Miksi vetää heidät mukaan tilanteeseen, jota he eivät voi ymmärtää?
Jotta he voivat sanoa: "Jestas. Sinulla on tyttöystävä.
- Typerä vanhus." - Et ole vanha.
"Miten voit edes miettiä suhdetta sinun iässäsi?"
Minä tunnen heidät. He pilkkaisivat minua, ja...
- Miksi antaa heille mahdollisuus? - Ajattelin, että...
- Olen osa elämääsi. Enkö ole? - Olet tärkein osa elämääni.
Haluan tuntea sen. Jos valehtelet tyttärillesi, sitten en ole.
- He ovat aikuisia. - Eivät niin aikuisia.
Fyysisesti he ovat, mutta...
En tiedä, onko se sukupolvijuttu, mutta he pitävät minua isänään.
Eivät ihmisenä.
Olen aina murehtinut heistä.
Eivätkä he ole koskaan murehtineet minusta.
Se on yksinäinen tunne.
Enkä halua, että sinä... joudut kokemaan sen.
Huhuu?
Avaa ovi.
- Ovi auki, saatana! - Hei!
Voihan paska.
Paska!
Tämä ei ole sinun ovesi.
Mitä sinä teet?
Saatanan narttu!
Kiva, että tulit.
Kiitos, että otit minut mukaan.
- Hyvää syntymäpäivää, kulta. - Kiitos.
Tästä tulee upea vuosi. Siitä tulee mahtava vuosi.
Tunnen sen. Tiedän sen. Ja voin auttaa sinua kaikessa.
Kiitos, äiti.
Tässä on Arnold.
- Hei, Arnold. - Hei, hyvää syntymäpäivää.
Kiitos.
Hei.
Näytät tosi hyvältä.
Voi kiitos.
- Hei. Mitä kuuluu? - Hei.
- Hyvää. Entä sinulle? - Hyvää. Tämä on mukavaa.
- Hyvänen aika. Kauanko siitä on? - Neljä vuotta.
- Viisi sanoisin minä. - Viisikö?
- Erostanneko? - Siitä, kun tapasimme viimeksi.
- Me erosimme 12 vuotta sitten. - Kaksitoistako?
- Olet tietysti Fiona. - Hei. Hauska tavata.
Tosi mukava tavata. Jestas, olet tosi nätti.
- Älä viitsi. - Et kertonut, miten kaunis hän on.
Kyllä hän on.
- Et esitellyt meitä. - Anteeksi. Tässä on ystäväni Arnold.
Hän on ex-mieheni Dustin.
- Hei, hauska tavata. - Ja hänen vaimonsa Fiona.
- Hauska tavata. - Samoin.
- Kiitos kaikille. - Hyvää syntymäpäivää.
Olen iloinen. Kiitos, että tulitte.
Ja kippis.
- Kippis? - Raskaudellesi.
- Etkö tiennyt? - En tiennyt.
- Oletko raskaana? - Etkö kertonut?
- En. - Anteeksi.
Oikeastiko?
Sepä mukavaa.
Se on vasta alussa, joten...
- Sitä ei huomaa. - Kymmenen viikkoa, joten...
- Onko poikaystävää? - On.
Hienoa.
Hän on saman ikäinen kuin minä olin.
Niinkö?
- Otatko pähkinöitä, Arnold? - Toki.
Kiitos.
Haluatko oliivin?
Toki.
- Kiitos. - Oliivi?
- Kiitos. - Tiedätkö,
että vauva on nyt oliivin kokoinen?
Kyllä.
Teillä on kaunis koti.
Se on...
- Täällä on kaunista. Ihana... - Tämä on Rachelin makuun sisustettu.
Missä hän on?
Ei aavistustakaan.
Minäkin pidän tästä. Onneksi olkoon.
Kiitos. Muutamme kohta pois täältä.
Onko teillä joulusuunnitelmia? Vietättekö joulua?
Jestas. En ole edes miettinyt sitä.
Vietämme sen yhdessä.
Totta kai.
Äiti sanoi, että sinulla on jonkinlainen huvipuisto.
- Kyllä. Elämyspuisto. - Siellä on hauskaa.
- Oletko kokeillut värikuulasotaa? - En.
- Onko se oikeaa maalia? - On, ja siinä on kaksi joukkuetta.
Se on vähän kuin leikkisotaa.
- Hän piti siitä. - Se oli ihanaa.
- Kokeilitko värikuulasotaa? - Ammuin maalitauluun.
Hänellä on hyvä sihti.
Niin on. Kyllä vain.
- Mitä teit aiemmin? - Olin merisotilas.
Sen jälkeen aloin kuljettaa heille varusteita.
- Olitko upseeri? - Olin. Tietenkin.
Olit siis armeijassa.
Kyllä, menin maksaakseni opiskelut.
- Onko sinulla lapsia? - Kaksi tytärtä.
- Minkä ikäisiä he ovat? - 27 ja 31.
- Kuten mekin. - Niin.
He ovat erilaisia kuin te.
Oletko isoisä?
- En. - Eivätkö he ole naimisissa?
He ovat sinkkuja.
Hyvin sinkkuja.
Mitä he tekevät?
Tällä hetkelläkö?
Eivät mitään. He eivät tee mitään.
Toinen heistä tapasi ystävän,
joka omistaa eläinkaupan. Se meni hyvin.
Niin meni.
Ja se voi olla hyvinkin tuottoisaa. Ihmiset rakastavat lemmikkejään.
- Missä päin kaupunkia he asuvat? - Redondossa. Äitinsä kanssa.
Vuokrat ovat korkeita, ja niin edelleen.
Entä mitä heidän äitinsä tekee?
Hän on...
- Mahtavaa. - Haluatko pilveä?
Ei kiitos.
Etkö sinä polta?
Kokeilin kauan aikaa sitten, mutta nyt-
- pelkään, etten hallitse itseäni. - Älä hupsi.
- Oletko varma? - Ei kiitos.
Se vaikuttaa ihmisiin eri lailla, joten jos sinua ei haittaa, minä vain...
Kuka on tyttärenpoikani isä?
Hänen nimensä on Theo.
Theo?
- Theo mikä? - Van Gogh.
Ei sillä ole väliä. Hän on ruotsalainen.
Ruotsalainen? Asuuko hän täällä?
Ei, hän asuu Ruotsissa.
Mutta hän tulee asumaan tänne.
Hän asuu siellä.
- Miten niin? - Minä muutan sinne.
Hän lähtee.
- Ruotsiinko? - Niin.
Etkö sinä muuttaisi? Muuttaisin mielelläni Ruotsiin.
Milloin?
- 28. päivä. - Niin pian.
Kyllä.
Lue isällesi se kirje, jonka hän kirjoitti.
- Sähköposti. - Se sähköposti.
- Sitten hän näkee. - En.
Hän on upea mies. Hän on tosi mukava.
Olemme kumpikin rakastuneita Theoon.
- Lue nyt, Annie. - Lopeta tuo.
Isäsi pitäisi siitä.
"Ainoa asia, mitä haluan, on elää sinun kanssasi.
Huomasin, että säästin rakkauttani sinua varten.
Jokapäiväinen elämä kanssasi on syvällisintä, mitä voin kuvitella.
Olen ehkä ollut maailman suurimmilla aalloilla, syvimmissä vesissä,
mutta syvintä, mitä voin kuvitella, on olla sinun kanssasi."
Jestas. Kaikki itkettää minua nykyään. En tiedä, miksi.
Katso nyt heitä.
Katso, kun nuo söpöläiset syövät omenaa.
- He ovat tosi suloisia! - Rakastit omenoita.
Heitä luultiin kaksosiksi. He näyttivät kaksosilta.
Hääkuvamme.
Olimme jäykkiä kuin pahvit. Olimme tosi naiiveja.
- Tosi rakastuneita. - Tosi naiiveja.
- Olimme rakastuneita. - Näytä sitä.
- Ei, Peter. - Edes hetken.
- Pikainen "ennen ja nyt". - Olimme rakastuneita.
- Tiedän sen. - Vauhtia.
- Älä rajaa päätäni pois. - En.
Hän nauraa, koska olimme rakastuneita.
- Lopeta. - Näytät onnellisemmalta nykyään.
Lähetä se minulle. Peter.
- Minä lähetän. - Lähetä minulle...
- Katso. - Joo. Näytämme hyvältä.
Katso, Petey ja hänen kaulakorunsa.
- Katso kaulakoruasi. - Ostin sen rannalta.
- Hän piti koruista. - Eikö hän olekin suloinen?
- Voi sinua. - Niinpä. Ja tässä on Annie.
Hän valmistui esikoulusta.
Muistan tuon mekon.
Katso nyt itseäsi. Tuossa mekossa.
- Nätti. - Olit nätti.
Jestas. Tässä on hääkakkumme.
Mikä tahansa kakku ei kelvannut. Sen piti olla meitä isompi.
- Katsokaa. - Oikea rimpsumekko.
- Oli vuosi 1986. Se oli muotia. - Tuo on huvittava.
- En ollut paikalla. - Et niin. Olit jo lähtenyt.
En ollut paikalla.
Olisi pitänyt olla paikalla. Täällä.
- Enkä ollut! - No niin.
En ollut paikalla.
- Rauhoitutaan. - Katso tuota peppua.
Otatko vettä, isä?
Arnold?
Arnold? Oletko siellä?
- Ehkä hän meni autolleen. - Ei, äiti.
- Hän ei ole täällä. - Ei niin.
- Voi ei, vauva heräsi. - Sairastuikohan hän?
En tiedä. Ehkä ruoka ei sopinut hänelle.
Hän vaikutti vähän oudolta.
- Hän ei ole alakerrassa. - Haen vauvan.
- Älä. Minä teen sen... - Selvä.
Soitan hänelle. Ehkä saan hänet langan päähän.
No niin.
- Onko toista uloskäyntiä? - Etuovi ja takaovi.
- Se oli vain valokuva. - Tiedän.
Siitä on ikuisuus.
- Sanoitko jotain, isä? - En.
Hei, tässä on Arnold. Jätä viesti äänimerkin jälkeen.
Arnold. Gloria tässä. Mitä tapahtui?
Olen yhä Peterin luona ja olen huolissani.
Soita ja kerro, missä olet, jooko?
Okei, heippa.
Hän voi joskus pahoin.
Hän oli leikkauksessa.
Hänellä on ruoansulatusongelmia.
Hän söi monta oliivia.
Luulen, että minä...
Minä varmaan...
- Kiitos. - En...
- Hän ilmestyy varmasti. - Niin.
Kiitos, että tulitte.
- Kiitos tosi paljon, että tulit. - Okei.
- Hienoa. - Minä ajan.
Ei vastausta.
Okei. Minä lähden.
Kuka se tyyppi oikein on?
Kenen kanssa olet?
Arnold? Minulla on kiire. Olen töissä.
Odota hetki. Anna minun selittää.
Mitä sinä täällä teet?
- Voimmeko jutella? - Minulla ei ole mitään sanottavaa.
Kuuntele minua. Oikeasti.
- Miten saatoit olla niin töykeä? - Miten niin?
Esittelin sinut perheelleni. Toin sinut poikani synttäreille,
- ja sinä vain katosit. - Olisit tehnyt samoin.
- Se ei ollut helppoa. - Eikö?
Etsin silmiäsi yhä uudelleen ja uudelleen.
En ollut olemassa.
- "Olimme rakastuneita." - Älä viitsi.
- Montako kertaa hän sanoi sen? - Hän oli humalassa.
Se kuvotti minua!
Oksensin. En tiedä, miten saatoit tehdä minulle jotain sellaista.
Ja tytöt soittivat, joten...
Älä ole nysverö.
Vie leikkipyssysi mukanasi.
Gloria.
- Ei, Gloria. - Hyvä on. Sitten minä pidän ne.
- Älä mene. - En halua ajaa päällesi.
- Pyydän! - Ole kiltti.
- Häivy! - Rakastan sinua. Ymmärrätkö?
Häivy autoni luota.
Gloria!
Ovatko ne varpaasi?
Montako varvasta? Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi.
Viisi.
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi.
Yksi, kaksi...
Yksin taas, luonnollisesti
Muistelen menneitä vuosia
Ja mitä muuta sattuikaan
Muistan itkeneeni, kun isäni kuoli
En koskaan halua piilottaa kyyneleitäni
Ja 65-vuotiaana
Äitini, levätköön rauhassa
Ei voinut ymmärtää, miksi ainoa mies, jota hän rakasti, oli poissa
Jättäen hänet
Särkyneen sydämen kanssa
Rohkaisuistani huolimatta
Sanoja ei koskaan sanottu
Ja kun hän menehtyi
Itkin koko päivän
Yksin taas, luonnollisesti
Älä siristä silmää.
- Hyvä. - Miten lapset voivat?
- Hehän ovat jo neljä ja kuusi. - Hetkinen. Älä puhu.
Puhuessasi silmäsi liikkuu, enkä näe.
Mitä? Sokeudunko minä?
Et välttämättä. Mutta ajan mittaan, jos et huolehdi siitä,
näkökenttäsi pienenee, mikä rajoittaa päivittäistä elämääsi.
Kuten ajamista ja liikkumista.
Minun on määrättävä sinulle näitä silmätippoja.
Laita niitä kumpaankin silmään kahdesti päivässä.
- Kuinka pitkään? - Valitettavasti loppuelämäsi ajan.
Soita, jos haluat jutella.
Kiitos kaikesta, Gloria.
Lähetä sähköpostia tai tekstari. Milloin vain.
Teen sen.
Gloria.
- Nämä saapuivat sinulle. - Kiitos.
Jos leikkaat hiuksesi tai muutat niitä,
ihmiset luulevat, että hiukset ovat muuttuneet.
He eivät huomaa muuta.
Sieltä se morsian tulee.
- Näytät upealta. - Näytänkö?
Ei kai tämä ole liikaa?
Ei, varsinkaan näin tärkeänä päivänä. Mutta näytät omalta itseltäsi.
Sitten on hiusten vuoro, palaan kohta.
- Selvä. - Näistä tulee ihanat häät.
Hän on tosi kaunis tyttö.
- Hän soittaa joka viides minuutti. - Älä vastaa.
En niin.
Haloo.
Ei, Vicky tässä.
Hän on vessassa.
Ja hänellä kestää.
Niin.
Okei.
Hei hei.
En voi uskoa, että teit noin.
- Tulen saattamaan sinut. - Et.
- Laukut ovat painavia. - Ei. Jätä minut vain tähän.
En aio itkeä.
- Saatan sinut ovelle. - Äiti.
Olethan varovainen, jooko?
Olen.
Lähetä sähköpostia, kun olet perillä.
Vain pikainen sähköposti riittää.
Selvä, äiti.
Minä pärjään.
- Pidä huolta kirjoistani. - Minä pidän.
- Älä myy niitä. - En myy.
Rakastan sinua kovasti.
No niin, kultaseni.
No niin.
Äkkiä nyt.
- Perääntykää. - Anteeksi.
Narttu!
Se sinä olet.
Kerää kamasi, narttu.
Saatanan typerä narttu! Se sinä olet.
Mitä järkeä tässä on?
Mitä järkeä? Ei mitään!
Et antanut minulle mitään! Minä annoin sinulle kaiken!
Sait hänet rakastamaan minua, etkö saanutkin?
Sinä saatanan... Sinä vain kusetat minua.
Kahvinne.
Arnold?
- Kiitos. - Olkaa hyvä.
Kiitos.
Paljon kiitoksia.
- Nauttikaa Vegasista. - Kaunista.
Tervetuloa Caesars Palaceen.
Terve. Minulla on varaus.
- Millä nimellä? - Arnold Tenner.
Tervetuloa, herra Tenner. Pikku hetki.
Kulta. Haloo.
Mitä nyt on tapahtunut?
Missä... Olen matkoilla. Miten niin?
Mitä?
Mutta miten?
Miten hän joutui ikkunan läpi?
Mitä...
Ovatko haavat syviä? Ovatko ne syviä?
Olen tosi pahoillani.
En voi tulla nyt. Minulla on kiire.
Lääkärit voivat hoitaa ne.
Sitä varten he... Kyllä.
Lääkärit.
Minulla on nyt muuta.
Mitä tapahtui?
Ex-vaimolleni sattui onnettomuus.
Tyttäreni soittivat minulle.
Suzanne käveli suoraan lasioven läpi.
Se oli... liian puhdas. Hän ei huomannut sitä.
Hän meni sen läpi.
Satutti itsensä... pahasti, jalkansa.
Tosi typerää, se vain...
Minä...
En ole lähdössä.
Jään tänne kanssasi.
En anna heidän viedä tätä minulta.
He eivät tuhoa elämääni.
Jään tänne kanssasi.
Sitä minä...
Sinun kanssasi.
Ehkä meidän pitäisi palata.
Gloria.
Älä mene.
Teet oikein. Kyllä kaikki järjestyy.
Kiitos, että sanot niin, mutta...
et ehkä näe, miten vaikeaa tämä on minulle.
Miten niin en näe sinua? Katson suoraan sinuun.
Heidän riippuvaisuutensa sinusta ei satuta vain heitä, vaan myös sinua.
Sinulla on oikeus omaan elämään.
Niin on.
Haluatko lähteä matkalle?
Pitkälle matkalle. Vain me kaksi.
Voisimme mennä Eurooppaan. Tai Espanjaan.
- Espanjaan? - Oletko käynyt siellä?
- En. - Mennään sitten Espanjaan.
Otetaan 10 päivää vapaata ja mennään tanssimaan.
Pidämme kumpikin tanssimisesta. Voisimme kuolla huomenna.
Sammuta se.
Jestas sentään.
Kyllä.
No niin.
Kippis.
- Espanjalle. - Espanjalle.
Palaan kohta. Anteeksi.
Voittonumero on yksi.
Uudet panokset, olkaa hyvä.
Anteeksi. Saisinko toisen?
Totta kai.
Outoa pelata 11:n puolesta, kun suosikkinumeroni on 22.
- Se on syntymäpäiväni. - Sitten lyödään vetoa niistä kaikista.
- Mikä nimesi on? - Gloria.
- Olen Jen. Hauska tavata. - Samoin.
Katsotaan, miten meillä menee.
Ei enää panoksia.
- Musta 22. - Me voitimme.
- Sinä voitit. - Mahtavaa.
Onneksi olkoon, hienoa.
Tässä on Gloria, uusi ystäväni.
- Hei. Mark. - Hauska tavata.
Ystävämme Jeremy.
- Hei, hauska tavata. - Hauska tavata.
Jatketaan peliä.
Kaksitoista? Minäkin veikkaan sitä.
Ei.
Ei, pyydän.
Et arvaakaan. Älä tee noin.
Älä, ei.
Tarkoitan sitä. Oikeasti.
Ota se pois. Pyydän.
Neljä. Vielä täällä.
Viisi.
Ole hyvä. Kuusi...
Anteeksi. Voisinko soittaa LA: hin?
Totta kai.
Numero?
818 614 5329.
- Ole hyvä. - Kiitos.
Gloria.
Toin tavarasi.
Kiitos, äiti.
Maksan liput.
Ostin ne jo.
Olen pahoillani.
Milloin hankit kissan?
Anna sen olla.
Äiti.
Gloria.
No niin.
Haloo?
Gloria?
Oletko siellä?
Sano jotain. Sinun on uskottava minua. Olen tosi pahoillani.
Pelastetaan suhteemme.
Gloria.
Ei.
Rakastan sinua. Ei!
Ammuit minua!
Isä, mitä tapahtui?
Mitä tapahtui?
Hyvänen aika. Auta hänet ylös!
Kuka luulet olevasi, senkin vanha narttu?
- Gloria! - Tule takaisin ja näytä naamasi!
Raahaa luiseva perseesi takaisin tänne!
Gloria!
Hei.
- Olet ihana näky. - Hei.
- Kiitos, Gloria. - Anteeksi, etten päässyt seremoniaan.
Ei se haittaa.
- Onneksi olkoon. - Kiitos, että tulit.
- Hei. - Hei.
- Sain hänet naimisiin. - Hyvä juttu.
- Hei, Gloria. - Anteeksi.
Älä siitä huoli. Olen iloinen, että olet täällä.
- Niin minäkin. - Kiva.
- Mikä hätänä? - Ei mikään.
- Näytät olevan tolaltasi. - Hei, Vicky.
Hei.
Kiitos, että pääsit paikalle.
Gloria
Olet aina pakosalla
Juokset jonkun perässä
Sinun pitää saada hänet jotenkin
Sinun pitää hidastaa
Ennen kuin mokaat koko jutun
Olet luhistumassa
Varo, ettei se näy
Et oikeasti muista Oliko se jotain, mitä...
Anteeksi, haluaisitko tanssia?
Ei kiitos.
Gloria!
Tanssi.
Tule nyt, Gloria!
Tule!
Tekstityksen käännös: Anniina Mäkelä